SISTA TANGON I PARIS
Gud i helvete!
LÄGENHET UTHYRES, 4 RUM, HISS
- En telefonpolett, tack. - Inga poletter. Andra sidan, till vänster.
Mamma? Ja, det är Jeanne.
Jag har hittat en lägenhet att hyra i Passy. Jag tänker gå och se på den.
Sedan måste jag gå till stationen för att möta Tom. Jag lovade honom.
Okej, vi ses senare. Puss, hej så länge.
Jag har kommit för att se på lägenheten. Jag såg skylten.
- Skylten? - Ja.
Alltid är det likadant! Ingen talar någonsin om nå'nting för mig.
- Jag skulle vilja titta på den. - Vill du hyra den?
- Det vet jag inte ännu! - De hyr, de flyttar
och jag är den sista som får veta.
Tycker du att det är rätt?
Om du vill gå upp ensam,
gå bara. Jag är rädd för spindlar.
Nyckeln saknas.
Massor av konstiga saker händer.
De dricker sex flaskor om dagen.
Vänta! Gå inte! Det måste finnas en kopia.
Här är den.
Du måste vara väldigt ung.
Släpp mig!
Hon är galen!
Vem är du?
Du skrämde livet ur mig. Hur kom du in?
- Genom dörren. - Åh, ja. Jag lämnade den öppen.
Jag hörde dig inte komma in.
- Jag var redan här. - Förlåt?
Åh, det var du som tog den.
Jag var tvungen att muta portvakterskan.
De här gamla husen är fascinerande.
En karmstol vid öppna spisen hade sett bra ut.
Karmstolen borde stå...
framför fönstret.
Är du amerikan?
Du har amerikansk brytning.
- Tänker du hyra den? - Tänker du?
Jag vet inte.
Vad gör du?
Ska jag svara eller inte?
Hallå? Hallå?
Hallå!
Det är ingen här.
Det är ingen!
Jag vet inte.
Så du tar den? Du har bestämt dig?
Jag hade redan bestämt mig.
Men jag är inte säker nu.
Gillar du den?
Gillar du den?!
Jag vet inte. Jag måste få fundera på det.
Tänk fort.
Jag trodde du hade gått.
Åh, Gud.
Åh, Jösses... Åh...
Åh, Herre...
Åh, Gud.
- Akta dig! - Har de förväxlat oss med några andra?
Vi är med i en film. Vi är med i en film.
Om jag kysser dig,
kommer det kanske på bio.
Om jag stryker ditt hår,
blir det kanske spelfilm.
Vad är det som pågår? Känner du dem?
Det är en lång historia. I korthet, 'Porträtt av en Flicka'.
Det har blivit antaget av teve! Och flickan är du. Det är du!
Du är galen! Du kunde ha frågat mig först.
Jaa, men jag ville...
Jag ville börja med klipp av Jeanne på stationen för att möta sin fästman.
Ja, jag känner dem. De är mitt team.
Så du kysste mig,
och du visste att det blev filmat.
Du är en skitstövel! Förrädare!
Nej, du ska få se. Det kommer att bli en kärlekshistoria.
Säg mig, Jeanne, älskling. Vad gjorde du när jag var borta?
Jag tänkte på dig dag och natt, och jag grät.
Älskling, jag kan inte leva utan dig!
Underbart! Klipp! Det var perfekt!
Jag hade varit klar vid det här laget,
men polisen ville inte låta mig röra någonting.
De trodde inte att det var självmord. Det var så mycket blod överallt.
De hade kul och tvingade mig att göra en rekonstruktion.
''Hon gick dit.''
''Hon gick igenom där.''
''Hon drog ifrån gardinen.''
Jag kopierade alla hennes handlingar.
Gästerna var vakna hela natten!
Hotellet kryllade av snutar!
De gillar att leka med blod.
De var spioner allihop!
Frågade om hon var ledsen, om hon var glad,
om ni slogs,
hur länge ni hade varit gifta, varför ni inte hade några barn.
Svin!
De gjorde sig familjära med en gång!
De sa, ''Nervös typ din chef.''
''Visste du att han var boxare?''
Så?
''Det gick inge vidare,
så han blev
skådespelare.''
''Bongo spelare,
revolutionär i Sydamerika,
journalist i Japan.''
''En dag, landar han på Tahiti,
hänger omkring,
lär sig franska.''
''Sedan kommer han till Paris. Där...
träffar han en kvinna med pengar, gifter sig med henne...''
''Sedan dess vad har din chef gjort?''
''Ingenting.''
Jag säger. ''Får jag städa upp nu?''
''Nej! Rör ingenting!''
''Tror du verkligen att hon begick självmord?''
Han knuffade in mig i ett hörn och försökte tafsa på mig...
Stäng av kranen nu.
De gör obduktionen nu.
Varför stänger du inte av kranen?
De sa åt mig att ge tillbaks din rakkniv.
Den är inte min.
De sa att de inte behöver den längre. Undersökningen är avslutad.
Ja, hon hade hugg där
och på halsen, också...
Ursäkta mig, var ska jag ställa detta?
- Du kunde ha ringt på dörren. - Dörren var öppen. Jag ställer det här.
Framför öppna spisen.
- Akta dig, madame. - Sådär.
- Och bordet då? - Hur ska jag veta det? Han bestämmer.
- Detta är en king-size! - Den går inte in.
Tja, din man har ingen aning. Allt detta på en timma... Det är inte länge.
Vilken röra!
- Tack ska du ha. - Tack ska du ha.
Karmstolen ska stå framför fönstret.
Så där.
Men jag kom bara för att ge tillbaks nyckeln.
- För att ge tillbaks den till dig. - Vad bryr jag mig om nyckeln.
Ta av dig kappan.
Ta av dig kappan och hjälp mig.
Hämta hit de där stolarna.
Ställ dem på andra sidan.
Ta den där, med.
Just det.
Du spillde inte någon tid.
Hör här, 'monsieur'!
Jag måste gå.
Nu, sir! Jag måste gå.
Sängen är för stor för rummet.
Jag vet inte vad jag ska kalla dig.
Jag har inget namn.
- Vill du veta mitt? - Nej, nej! Det gör jag inte!
Jag vill inte veta ditt namn.
Du har inget namn och jag har inget namn heller. Inte ett namn.
Du är galen!
Det är jag kanske, men jag vill inte veta någonting om dig.
Jag vill inte veta var du bor eller var du kommer ifrån.
Jag vill inte veta någonting.
- Du skrämmer mig. - Ingenting.
Du och jag ska träffas här
utan att veta någonting som händer utanför detta.
Okej?
Men varför?
För att...
För att vi inte behöver namn här.
Förstår du inte?
Vi ska glömma
allting vi visste. Var enda...
Alla de människor, allting vi gör... var vi än bor.
Vi ska glömma det, allting, allting.
Men det kan jag inte.
Kan du?
Det vet jag inte.
Är du rädd?
Nej.
Kom.
- Jag trodde att du skulle vara här. - Jag väntade dig senare.
Jag tog det första tåget.
Åh, Paul! Så fruktansvärt! Så fruktansvärt, Paul!
Papa är sängliggandes med astma.
Doktorn förbjöd honom att komma.
Det är bättre så.
Jag är starkare.
Vad är det du letar efter?
Någonting som hade förklarat...
- Ett brev, en ledtråd. - Ingenting.
Jag har sagt till dig. Det finns ingenting, ingenting alls.
Min lilla Rosa hade aldrig...
Ingenting till sin mamma. Inte ett ord.
Det är lönlöst att fortsätta leta.
Inte ens åt dig, hennes man!
Du behöver vila.
Jag tror att rum 12 är ledigt.
Med en rakkniv?
Vilken tid hände det?
Jag vet inte. På kvällen.
Och sedan?
Sedan så... det har jag redan talat om för er på telefon...
När jag hittade henne,
ringde jag ambulansen.
Efter att du ringde,
Var papa och jag uppe hela natten,
och pratade om Rosa och dig.
Papa viskade hela tiden,
som om det hade hänt i vårt hus.
Paul!
- Var hände det? - I ett av rummen.
Led hon?
Fråga doktorerna. De gör en obduktion nu.
Obduktionen.
Jag har redan begravningsinvitationerna.
Jag har sett en hel del av döden.
Jag har tänkt på allting.
Jag ska ställa i ordning ett vackert rum med blommor åt henne.
Korten,
kläderna, släktingarna, blommorna.
Du har allting i den där resväskan.
Du har inte glömt bort någonting.
Men jag vill inte ha några präster här.
- Men... - Inga präster.
- Men, Paul... - Förstått?
Vi måste. Begravningar måste vara religiösa.
Nej! Rosa var inte troende.
Ingen tror väl för helvete på Gud här!
Paul, skrik inte. Prata inte så där.
Prästerna vill inte ha några självmord.
Kyrkan vill inte ha några självmord, eller hur?
De kommer att ge henne absolution.
Absolution och en trevlig mässa. Det är allt jag ber om, Paul.
Rosa... Rosa är min lilla flicka, förstår du?
Rosa... Varför dödade hon sig själv?
Varför? Varför begick hon självmord?
Varför?
Du vet inte?
Du vet inte.
Så...
Vi... Vi kan väl bara titta på varandra.
Det är vackert när man inte vet någonting.
Kanske...
Kanske går det för oss utan att vi rör varandra.
Gå för oss utan att röra varandra?
Okej.
Koncentrerar du dig?
- Har det gått för dig än? - Nej.
- Det är svårt! - Inte jag heller än.
Du försöker inte tillräckligt.
Jag skall bli tvungen att hitta på ett namn åt dig.
Ett namn? Åh, Jösses Kors!
Åh, Gud, Jag har blivit kallad en miljon namn hela mitt liv.
Jag vill inte ha ett namn. Det är bättre med en grymtning eller ett stön för ett namn.
Vill du höra mitt namn?
- Det är så maskulint. - Jaa.
Lyssna på mitt.
Jag hörde inte efternamnet.
Du borde inte ha gjort så där mot mig.
Det är ingen peruk, det är mitt hår.
Klär det inte mig? Säg mig, gillar du inte det? Säg mig.
Så klart jag gillar det.
Hörru, du vet...
Jag vet inte.
Du har ändrat dig, och ändå har du det inte.
Jag kan se tagningen nu.
Kameran är högt uppe.
Den sänker sig långsamt och följer dig.
Du rör dig framåt, och den rör sig in mot dig.
Där finns musik, med.
Den kommer närmare och närmare dig.
Jag har bråttom. Vi börjar.
Men...
..kan vi inte prata lite först?
Ikväll improviserar vi.
Följ mig.
Han var min barndomsvän.
Han brukade titta på mig i timtal. Jag tror att han förstod mig.
Hundar är värda mer än människor. Mycket mer.
Det här är Olympia, min barnflicka.
Mustapha kunde alltid skilja de fattiga från det rika.
Om någon som var välklädd kom in, rörde han sig aldrig ur fläcken.
Men om någon som var sjabbig kom in, skulle ni ha sett honom! Vilken hund!
Översten tränade honom att känna igen araber på deras lukt.
- Olympia, öppna ytterdörren. - Ge mig en kyss.
Gå och öppna den.
Olympia är som en handbok över husliga dygder.
Trofast, beundrande och rasistisk.
Efter Papa dog, flyttade vi tillbaka till familjehemmet ett tag.
Min barndom var byggd på lukter.
Unkna lukter, lukten av väggar och rum.
Barn brukade komma och leka i min djungel, hela dagen lång.
Att bli gammal är ett brott.
Det är jag där.
Och det är Mademoiselle Sauvage, lärarinnan.
Hon var mycket strikt... och mycket religiös.
Hon var för bra. Hon skämde bort dig.
Det är Christine,
min bästa kompis.
Hon gifte sig med apotekaren och har två barn.
Det är som en by här. Vi känner alla varandra.
Jag skulle inte kunna bo i Paris.
Vi är säkra här.
- Det är konstigt att se på det förflutna. - Klipp!
Varför är det konstigt? Det är du! Det är fantastiskt, det är din barndom.
Det är allting jag ville ha.
Vad är det ni gör? Rör på er! Rör på er!
Vilka är de här zombierna som alltid följer efter dig? lväg med er!
Så ja! Dörren, dörren...
Jag öppnar dörren.
Jag öppnar alla dörrarna.
- Vad är det du gör? - Ställer iordning min tagning.
Där är det! Just det! Jag har det.
Backen!
Vad gör du där?
Stick!
Så ja. Lägg in backen. Ja!
Fattar du? Som en bil, man kan lägga in backen.
Så där ja. Blunda.
Börja backa. Blunda.
Just det, kom igen. Kom igen baklänges.
Just så. Åk tillbaka till din barndom.
- Papa? - Du stiger.
- Lyft och åk tillbaka till din barndom. - I full uniform.
Var inte rädd. Ta dig över hinderna.
Papa i Algeriet.
Du är 15.
14,
13,... 12,
11,... 10,... 9.
- Vi är framme. - Min favoritväg när jag var åtta.
Mitt gamla skrivhäfte.
Franskläxa. Tema: på landet.
Redovisning: landsbygden är ko-landet.
Kon är helt läderklädd.
Kon har fyra sidor: fram, bak,
ovansida och undersida.
- Är inte det bra? - Djuriskt!
Här är min kulturella källa. Prismas uppslagsverk.
Jag bara kopierade från det.
Menstruation. Substantiv. Femininum.
Fysiologisk funktion som utger avsöndring av menstruering.
Penis. Substantiv. Maskulinum.
Manligt könsorgan, som mäter fem till fyrtio centimeter.
Det är ''Lilla Robert.''
Tom! Tom!
Tom! Titta!
- Vem är det? - Min första kärlek.
- Vem? - Min kusin Paul. Min första kärlek.
- Men hans ögon är stängda. - Vad?
- Hans ögon är stängda! - Han spelade pianot gudomligt.
Det är så jag minns honom.
Sittandes vid pianot...
Hans fingrar gled över tangenterna.
Han spelade i timtal.
Längst ner i trädgården, var där två stora träd.
En platan och ett kastanjeträd.
Efter mässan på söndagarna, brukade vi sitta där,
var och en under vårt eget träd.
Det var underbart. Vi satt där och såg varandra djupt i ögonen.
Är inte mina träd vackra? De var min djungel.
- Vad är det ni gör? - Skiter.
Nej, vi bajsar.
- Fy på er, som gör det i min djungel! - Akta er! Spring!
Åh, de där skitiga små araberna! Gå och skit i ditt eget land!
Fortsätt filma. Fortsätt filma!
Sluta inte, vad ni än gör!
- Fick ni det? - Alltihop.
Olympia var jättebra.
Det kommer att ge en bra inblick i rasrelationerna i Paris förorter.
Det är en riktig djungel här.
Så, berätta för mig om din far.
- Jag trodde vi hade slutat. - Fem minuter.
- Jag ska träffa någon i jobbet. - Men översten...
Översten hade gröna ögon och blanka stövlar.
Jag avgudade honom.
Han var så snygg i sin uniform.
Vilken ångande hög hästskit.
Vad? Gör inte...
Alla uniformer är skit.
Allting utanför det här stället är skit.
Dessutom, vill jag inte höra om dina historier, om ditt förflutna, och allt det.
Han dog i Algeriet '58.
Eller '68 eller '28 eller '98.
'58. Och skoja inte om sådana saker.
Hörru, varför slutar du inte prata om saker som inte betyder någonting här?
Vad i helvete är skillnaden?
Okej.
Så vad är det jag behöver säga? Vad är det jag behöver göra?
Stig ombord på den goda skutan...
Slickepinne.
Varför åker du inte tillbaks till Amerika?
Jag vet inte.
Dåliga minnen, antar jag.
Av vaddå?
Min far var ett...
ett fyllo.
Tuff. Hor-knullare, bar-fajtare, Super-maskulin.
Och han var tuff.
Min mor var mycket...
Mycket poetisk.
Och också ett fyllo.
Och...
ett av mina minnen, när jag var barn,
var av henne när hon blev arresterad naken.
Vi bodde i en småstad.
Lantbrukarbygd. Vi bodde på en bondgård.
Och jag kom hem efter skolan...
och hon var borta.
I fängelse... eller nå't.
Och...
Jag brukade...
Jag brukade vara tvungen att mjölka en ko
varje morgon och varje kväll och jag gillade det.
Jag kommer ihåg...
en gång var jag finklädd
för att gå ut med den här tjejen till en basketbollmatch.
Och jag började gå ut och min far sa, ''Du måste mjölka kon.''
Jag sa, ''Snälla, skulle du kunna mjölka den åt mig?''
Och han sa, ''Nej, se till att få ut arslet dit.''
Så jag gick ut och jag hade bråttom och hade inte tid att byta mina skor.
Och jag fick koskit på mina skor.
Och på vägen till basketbollmatchen, luktade det i bilen.
Jag vet inte.
Jag kommer inte ihåg särskilt många bra saker.
Inte en enda?
Jo. Några.
Där var en lantbrukare, väldigt trevlig snubbe.
Gammal snubbe, mycket fattig, och riktigt hårt arbetande.
Jag brukade jobba i ett dike, och dränera land för odling.
Och han klädde sig i overaller och han rökte en lerpipa.
Halva tiden hade han ingen tobak i den.
Och jag hatade jobbet.
Det var varmt och smutsigt och...
det bröt ryggen av mig.
Och...
hela dagen lång såg jag hans spott som rann ner för pipskaftet
och hängde på pipholken.
Och jag brukade slå vad med mig själv om när det skulle falla av.
Och jag förlorade alltid.
Jag såg det aldrig falla av.
Jag bara såg mig om och det var borta och sedan var det nya där.
Och sedan hade vi en vacker...
Min mor...
Min mor lärde mig att älska naturen.
Och...
Jag antar att det var det mesta hon kunde göra.
Och,... vi hade...
Framför vårt hus hade vi ett stort fält... äng.
Det var ett senapsfält på sommaren
och vi hade en stor svart hund som hette Dutchy.
Hon brukade jaga kaniner på det där fältet
men hon kunde inte se dem.
Så hon var tvungen att hoppa upp i det där senapsfältet
och se sig om mycket snabbt
för att se var kaninerna var.
Och det var...
mycket vackert.
Och hon fångade aldrig kaninerna.
Där fick jag dig!
Jaså, verkligen?
Jag vill inte veta någonting om ditt förflutna, sötnos!
Tror du att jag berättade sanningen för dig?
Kanske.
Jag är Rödluvan och du är vargen.
Vilka starka armar du har!
Det är för att jag ska kunna klämma fisar ur dig bättre!
Vilka långa naglar du har!
Det är för att jag ska kunna riva ditt arlse bättre!
Vilken massa päls du har!
Det är för att dina flatlöss ska kunna ha någonstans att gömma sig!
Vilken lång tunga du har!
Det är för att jag...
ska kunna sticka in den där bak, kära du.
Vad är det här till?
Det är din kom-pis och min...
min pe-nis.
Pekines?
Pick! Stake! Banan! Dolk! Köttmast! Snabel!
Det är lustigt.
Det är som att leka vuxen när man är liten.
Jag känner mig som ett barn igen här.
Hade du kul som barn?
Det är det vackraste av allt.
Det är vackert att bli gjord till en skvallerhistoria
eller tvingad att se upp till auktoritet
eller sälja sig själv för en bit godis.
- Så var det inte. - Inte?
Jag skrev dikter.
Jag ritade slott,... stora slott med torn.
En massa torn.
- Du tänkte aldrig på sex? - Nej. Inte sex.
- ''Nej. Inte sex.'' - Torn.
Du var förmodligen förälskad i din lärare.
- Min lärare var en kvinna. - Fast hon var lesbisk.
- Hur visste du det? - Det är klassiskt.
Men iallafall.
Min första kärlek var min kusin Paul.
Nej!
Jag kommer att få en hemorrojd om du fortsätter att berätta namn för mig.
Inga namn. Jag har inget emot att du berättar sanningen, men inga namn.
Förlåt. Förlåt.
Jaha, då så. Berätta sanningen.
Vad annars?
Jag var 13. Han var mörk, mycket smal.
Jag kan se honom. Stor näsa! En stor romans.
Jag blev förälskad i honom när jag hörde honom spela piano.
Du menar när han först fick benet över dig.
Han var ett underbarn. Han spelade med båda händerna.
Det tror jag säkert att han gjorde.
Förmodligen tyckte han att det var helskönt.
Vi höll på att dö av hettan.
Ja, visst Bra ursäkt. Vad mer?
På eftermiddagen, när de vuxna sov middag...
- Började du dra tag i hans snabel. - Du är galen!
- Tja, han rörde vid dig. - Jag lät honom aldrig! Aldrig!
Du ljuger, du ljuger, på tummen du suger!
Nej, det är jag inte.
Se mig rakt i ögonen och säg, ''Han rörde inte mig en enda gång.''
Han rörde mig, men sättet han gjorde det på.
Sättet han gjorde det på.
Okej, vad gjorde han?
Bakom huset, fanns det två träd.
En plantan och ett kastanjeträd.
Jag satt under plantanträdet och han satt under kastanjen.
Och ett, två, tre... Började vi onanera.
Den det gick för först...
..vann!
Varför lyssnar du inte på mig?
När gick det för dig första gången? Hur gammal var du?
Första gången?
Jag var försenad, på väg till skolan.
Jag började springa och det var nerförsbacke.
Helt plötsligt, kände jag en stark rörelse här.
Så jag sprang och sprang
och det gick för mig när jag sprang.
Ju fortare jag sprang, desto bättre var det och desto mer gick det för mig.
Ett par dagar senare, försökte jag göra det igen,
men lyckades inte.
Varför lyssnar du inte på mig?
Varför känns det som om jag pratar med en vägg när jag pratar med dig?
Din ensamhet tynger ner mig.
Det är inte överseende. Det är inte generöst.
Du är självisk!
Jag kan vara ensam, jag med, vet du!
Jag kan inte sova med den här musiken.
Jag kom till detta hotellet för länge sedan, för att stanna över natten.
Och jag stannade i fem år.
När Papa och jag hade hotellet,
kom folk hit för att sova.
Nu, kommer alla möjliga.
De kan gömma sig, ta droger, spela musik.
Ta bort din hand.
Du är inte ensam, Paul. Jag är här.
Du är galen!
Jag börjar förstå.
Vill du att jag ska få dem att hålla käften?
Okej. Jag ska få dem att hålla käften.
- Vad är det du gör, Paul? - Jag är rädd!
Vad är det för fel, morsan? Är du ledsen? Var inte det.
Det finns ingenting att vara ledsen över.
Det tar så lite att skrämma dem.
Jag ska tala om för dig vad de är rädda för.
De är rädda för mörkret. Föreställ dig det!
Kom igen, morsan. Det här är mina vänner.
Tänd ljuset!
Du borde träffa ett par av hotellets gäster.
Hör ni, grabbar. Jag vill att ni säger hej till morsan.
Morsan, detta är Mr Juicehead Junky här.
Och...
Mr Saxophone, han är... Han är vår länk, morsan.
Han ger oss några hårda grejor då och då.
Och här har vi den vackra Miss Kuksugare 1933.
Hon får fortfarande ett par poäng när hon tar ut tänderna.
Belysningen, Paul.
Säg hej, morsan! Det här är morsan!
Åh! Du är rädd för mörkret, morsan?
Hon är rädd för mörkret, stackarn.
Så där, hjärtat. Jag ska ta hand om dig. Jag ska ge dig lite ljus.
Jag ska ge dig lite ljus. Oroa dig inte.
- God kväll, madame. - God kväll.
God kväll, Marcel.
Godnatt, Paul.
Vem är det?
Gillar du honom?
Han var Rosas älskare.
Vad gör jag i den här lägenheten med dig?
Kärlek?
Tja...
Vi kan väl säga att vi bara tar ett flygande...
ett flygande knull mot en rullande hålkaka.
Så du tror att jag är en hova.
Jag tror att du är en vad? En vad? En hova?
- En hova. - Du menar en hora.
Ja, en hora. Hora.
Nej, du är bara en bra gammaldags flicka...som försöker att ta sig fram.
Jag föredrar att vara en hora.
Varför gick du igenom mina fickor?
För att ta reda på vem du är.
- För att ta reda på vem du är. - Ja.
Tja, om du tittar riktigt noga, kommer du att se att jag gömmer mig bakom gylfen.
Tja, vi vet att han köper kläder i något stort varuhus.
Det var inte mycket.
Men det är en början.
Det är inte en början, det är ett slut.
Jaha, okej. Vi glömmer det.
- Hur gammal är du? - Jag blir 93 denna helgen.
- Åh, det ser du inte ut som! - Tack ska du ha.
- Har du gått på högskolan? - Åh, jaa.
Ja. Jag gick på...
Kongo Universitet.
- Studerade val-knullande. - Wow!
Barberare går inte på universitetet i vanliga fall.
Säger du att jag ser ut som en barberare?
Nej, men det är en rakknivs barberare.
Det är en barberares rakkniv.
Barberares rakkniv, ja.
Eller en galnings.
Så du vill skära upp mig?
Nej.
Det hade varit som att skriva mitt namn i ditt ansikte.
Som de gör med slavar?
Slavar blir märkta på arslet och jag vill ha dig fri.
Fri?! Jag är inte fri!
Vill du veta varför...
varför vill du inte veta någonting om mig?
- För att du hatar kvinnor. - Åh, verkligen?
Vad har de någonsin gjort mot dig?
Tja... antingen har de alltid låtsats att de visste vem jag är
eller har de låtsas att jag inte vet vem de är
och det är väldigt uttråkande.
Jag är inte rädd att säga vem jag är.
Jag är 20 år gammal...
Nej! Jösses!
Inte... Var är din hjärna?
Håll käften.
Hajar du?
Jag vet att det är tufft men du kommer att vara tvungen att ta det.
Vet du, de här vaskarna är riktigt vackra.
De är mycket sällsynta, man hittar dem inte längre.
Jag tror att det är de här vaskarna som får en att hålla ihop.
Tror du inte?
Vad är det? Vad är allt detta?
Galen? Galen?
Jag tror att jag är lycklig med dig.
Igen!
Gör det igen!
Igen!
Jag kommer! Jag är klar.
Ska vi gå tillsammans?
Skitstövel!
Han är en tönt! Inte ens ett hejdå!
- Tom! - Jeanne!
Vad gör du där? Jag kommer! Jag flyger!
- Vänta! Jag måste få prata med dig. - Varför pratade du inte på telefon?
Vad är det?
- Du måste hitta någon annan. - För vad?
- För din film. - Varför?
För att du utnyttjar mig.
För att du får mig att göra saker som jag aldrig har gjort.
För att du tar upp min tid.
Du får mig att göra vad du än vill.
Filmen är över!
Jag är trött på att bli våldtagen!
Kom in!
Du ville prata med mig. Kom igen, då.
Du vet jag har inte kommit för att gråta med dig?
Har du något emot om jag fortsätter arbeta?
Det hjälper mig mycket efter vad som har hänt.
ldentiska.
Rosa ville ha dem identiska.
Våra badkappor, va?
Du kan inte tala om någonting för mig som jag inte redan vet?
Samma färg, samma mönster.
Ja, ja, ja.
Du är petig.
Jag har alltid undrat varför du sparar utklippta nyhetsartiklar.
Är det arbete? Eller en hobby?
Hobby? Jag tycker inte om det ordet.
Vi kan väl säga att det är extrapengar. Jag gör det för en agentur.
Åh, så det är allvarligt.
Är det ett jobb som får dig att läsa?
Mycket utbildande.
Var ärlig.
Du visste inte att vi hade likadana badkappor.
Marcello.
Vi har många saker gemensamt.
Marcello, jag vet allting.
Nej, Rosa pratade ofta om dig med mig.
Jag tror inte att det finns många äktenskap som det.
Det är konstigt.
Jag är törstig.
- Skulle du vilja ha en hutt bourbon? - Vänta lite.
Här är bourbonen.
Var det en present från Rosa, med?
Jag tycker egentligen inte om bourboun
men Rosa ville att jag hade en flaska här i mitt rum.
Jag frågade ofta mig själv den frågan.
Om, de här små sakerna,
oviktiga småsaker,
skulle kunna föra oss igenom saker, och förstå dem tillsammans.
Tillsammans?
Det är nästan ett år som Rosa och jag...
Inte passionerat, men regelbundet...
Jag trodde jag känner henne lika mycket som du gör nu...
- Din älskarinna. - Till exempel,
för ett tag sedan, hände någonting, som jag fortfarande inte förstår.
Ser du där, på väggen?
Hon hade klättrat upp på sängen
och hon försökte att riva på väggarna med sina händer.
Jag stoppade henne för att hon bröt sina naglar.
Hon hade en konstig... våldsamhet om sig.
Jag har aldrig sett henne sådan.
Vårt rum är vitmålat.
Rosa ville att det skulle vara olikt de andra rummen i hotellet.
För att få det att se ut som...
ett mer normalt hem.
Men...
det var tvunget att ändras här, med.
Jag tror att hon började med väggen.
Ett munsår. Jag vet inte. Satan.
Du har haft tur?
Du var... Du måste ha varit väldigt snygg...
för 20 år sedan.
Inte som du.
Du har fortfarande allt ditt hår.
Mitt hår... jag måste klippa mig ofta.
Och tvätta det. Jag tvättar det nästan varje dag.
Får du inte massager?
Jo, det gör jag.
Du är i bra kondition.
Vad gör du för... din mage?
Det är mitt problem.
För det... har jag en hemlighet.
Berätta för mig!
Ska du lämna oss? Jag såg att din resväska var packad.
Amerika.
Varför bedrog hon dig med mig?
Du kan inte tro att Rosa
begick självmord.
Det är svårt för mig att...
tro, med.
Det är min hemlighet!
Trettio gånger varje morgon.
Verkligen, Marcello,
jag undrar vad hon någonsin såg i dig.
Är du inne?
Är det någon här?
Hej, monster.
Är någonting fel?
- Det finns lite smör i köket. - Så du är här?
- Varför svarade du inte? - Gå och hämta smöret.
Jag måste skynda mig. Jag har en taxi som väntar.
Gå och hämta smöret.
Det gör mig galen!
Att du är så jäkla säker på att jag kommer tillbaks hit.
Tror du verkligen
att en amerikan som sitter på ett golv i en tom lägenhet
och äter ost och dricker vatten är intressant?
Där är någonting här under. Kan du höra det?
Det är ihåligt.
Kan du höra det?
- Det är ihåligt. - Det är ett gömställe.
- Öppna inte det! - Varför inte?
Jag vet inte. Öppna inte det.
Det där då? Kan jag öppna det?
Vänta en minut.
Kanske finns det juveler i det.
Kanske finns det guld.
- Är du rädd? - Nej.
Nej?
Du är alltid rädd.
Nej, men... kanske det finns några familjehemligheter inuti.
Familjehemligheter?
Jag ska berätta för dig om familjehemligheter.
Vad gör du?
Jag ska berätta för dig om familjen.
Den heliga instutitionen
som skulle ge dygder till vildar.
Jag vill att du säger det efter mig.
Nej och nej!
- Nej! - Upprepa det.
Säg, ''Heliga familj.''
Kom igen, säg det.
Ja, ja. Heliga familj.
Kyrka av goda medborgare
Kyrka...
Ky...
- Goda medborgare. - Goda medborgare...
Sär det. Säg det!
Barnen torteras tills de berättar sin första lögn.
Barnen...
torteras...
Där viljan är bruten
av förtryck.
Där viljan... bruten... förtryck.
Där frihet...
Fri... Frihet!
..lönnmördas.
Frihet lönnmördas av egoism.
Familj...
Du...
Du... Du j...
Du...
jävla...
jävla... familj.
Du jävla...
familj!
Åh, Gud... Jösses.
Åh, du...
Satan!
Hörru, du!
Ja, du!
Jag har en överraskning åt dig.
- Vad? - Jag har en överraskning åt dig!
Det är bra.
Jag tycker om överraskningar.
Vad är det?
Musik. Men jag vet inte hur den fungerar.
Gillar du det?
- Vet du varför jag har skickat iväg alla? - Högre!
För att du är arg, eller du vill vara ensam med mig?
Och varför vill jag vara ensam med dig?
Du har någonting riktigt allvarligt att tala om för mig.
Jag har någonting riktigt väldigt allvarligt att tala om för dig.
- Är det glatt eller sorgligt? - Det är en hemlighet.
Så det är glatt. Vilken sorts hemlighet?
- En hemlighet... - Högre! Jag kan inte höra någonting.
- ..mellan en man och en kvinna. - Är det snuskigt eller är det om kärlek?
Om kärlek. Men det är inte allt.
En hemlighet om kärlek, men som inte är kärlek.
Vad är det?!
Att om en vecka gifter jag mig med dig.
- Vad? - Jag gifter mig med dig.
- Vad?! - Jag gifter mig med dig!
- Du gifter dig med mig? - Ja!
- Vi ska gifta oss? - Ja.
- Nej? - Jo.
- Nej! - Jo.
- Ja? - Ja.
- Nej. - Jo.
- Ja? - Nej.
- Gifter vi oss eller inte? - Jag vet inte.
- Så, ja, då? - Ja!
- Nej! - Jo!
- Ja. - Nej.
Ja eller nej?
Så klart, Jag skickar allting till landet.
Vad tycker du, Jeanne?
Olympia kommer att bli lycklig.
Jag åkte dit igår med Tom.
Hon förbereder ett familjemuseum.
Så klart, jag skickar inte stövlarna. Dem håller jag med mig.
Jag får konstiga rysningar när jag rör vid dem.
Alla dessa militärsaker åldras aldrig.
När jag var liten, verkade det riktigt tungt
när Papa lärde mig hur man skjuter.
Jag behåller det här.
I ett respektabelt hushåll, är det användbart att ha ett vapen.
Du vet inte ens hur man använder det.
Det viktiga är att man har ett. Det gör ett intryck.
Du sparade verkligen allting som var Papas.
Vem är det? Hans dagofficer?
Ett fint exempel på en Berber.
En stark ras. Jag försökte anställa dem som tjänare, men det var katastrofalt.
Jag är glad att jag bestämde att skicka allting till landet.
Alla hans saker samlades på högar.
Oroa dig inte. Du kommer snart att ha all plats du vill.
Vad betyder det?
Ingenting.
Madame, överstens dam,
Jag tillkännager...
Vad? Vad?
På denna högtidliga dag...
Vad? Vaddå högtidliga dag?
Jag ska gifta mig om en vecka!
- Vad sa du? - Med Tom! Om en vecka!
- Förlåt? - Tom!
- Om en vecka! - Vad om en vecka?
Fem... två!
Kom framåt! Börja filma!
Så,... hur ser du äktenskapet?
- Äktenskap? - Ja.
Jag ser det överallt. Hela tiden.
Vad menar du, hela tiden?
- På väggar. På fasader. - Väggar och fasader?
Ja, på annonsplatser. Vad är det de säljer?
Bilar. Konserverat kött. Cigaretter.
Nej. De är allihop om unga par.
lnnan äktenskap, inga barn.
Sedan samma par, gifta med barn.
Kortfattat, äktenskap.
Det perfekta, idealiska framgångsrika äktenskapet.
Det är inte längre förbehållt kyrkan.
Mannen var nedtyngd av ansvar och frun gnällde.
Men, bröllop i reklamen ler!
De ler. På affischer.
På affischer, så klart. Men varför inte ta affischäktenskap på allvar?
Äktenskap... Popäktenskap!
Pop? Det är receptet.
För popungdom, popäktenskap!
Men... om popäktenskapet inte fungerar?
Då får man fixa det som man hade fixat en bil.
Makarna är två arbetare i overaller
som står böjda över en motor för att fixa den.
Och vad gäller otrogenhet vad händer med popäktenskapet?
I det fallet, finns det tre eller fyra arbetare.
Och kärlek då?
Är kärlek pop?
Nej. Det är det inte. Kärlek är inte pop.
Kärlek är inte pop. Så vad är det?
Arbetarna drar sig tillbaka till en hemlig lägenhet,
tar av sina overaller och blir män och kvinnor igen
och älskar med varandra.
Du är underbar.
Det är klänningen som gör bruden.
Du är bättre än Rita Hayworth.
Bättre än Joan Crawford!
Bättre än Kim Novak!
Bättre än Lauren Bacall!
Bättre än Ava Gardner
när hon var Mickey Rooneys älskare!
Vad håller du på med? Sluta! Sluta, men fortsätt filma!
Varför filmar du inte i regnet? Du är galen!
- Var är Jeanne? - Hon måste ha sprungit bort.
Vart? I regnet?
Snälla, förlåt mig!
Förlåt mig!
Jag ville lämna dig och jag kunde inte.
Jag kan inte.
Jag kan inte lämna dig, förstår du?
Vill du fortfarande ha mig?
Bang!
Åh, det var en gång en gammal man
Och han hade en gammal sugga...
Du är våt.
En råtta.
Bara en råtta.
Det finns fler råttor i Paris än människor.
- Jag vill gå! - Vänta, vänta!
Vill du inte ha en bit först? Du ska inte springa och äta.
Detta är slutet!
Detta är slutet, men jag vill börja med huvudet. Det är den bästa biten.
Är du säker på att du inte vill ha något?
Okej.
- Vad är det för fel? Gillar du inte råtta? - Jag vill gå!
Jag kan inte älska i den här sängen längre. Jag kan inte.
Det är äckligt! Kväljande!
Tja, vi knullar på elementet
eller stående på the mantel.
Jag måste skaffa majonnäs till detta. Det är verkligen gott med majonnäs.
Jag sparar arslet åt dig.
Råttarsle med majonnäs!
Jag vill härifrån. Jag vill gå.
Jag står inte ut med det här längre.
Ja. Jag går.
Jag kommer inte tillbaka...
någonsin.
'Quo vadis', sötnos?
Jag glömde att tala om någonting för dig.
Jag blev förälskad i någon.
Åh, är inte det underbart?
Vet du, du kommer att vara tvungen att ta dig ur de här våta duds.
Jag ska älska med honom!
Tja,
först måste du ta ett varmt bad.
För om du inte gör det, kommer du att få lunginflammation, va?
Och vet du vad som händer då?
Du får lunginflammation, och vet du vad som händer sedan?
Du dör.
Och sedan, vet du vad som händer när du dör?
Jag får knulla den döda råttan.
Jag är förälskad.
Du är förälskad? Vad förtjusande!
Jag är kär!
Jag är kär, förstår du?
Jag är kär, jag är kär!
Jag är kär!
Vet du, du är gammal!
- Du håller på att bli fet. - Fet, va? Vad ovänligt.
Halva ditt hår har fallit ut
och den andra halvan är nästan vit.
Om tio år, kommer du att spela fotboll med dina tuttar.
Vad tycker du om det? Vet du vad jag kommer att göra?
Du kommer att vara i... en rullstol!
Tja, kanske.
Men, du vet...
Jag kommer att flina och fnittra hela vägen till evigheten.
Vad poetiskt.
Men snälla, innan du går, tvätta mina fötter.
Okej.
Vet du, han och jag, vi älskar.
Åh, verkligen? Det är underbart.
- Är han bra i sängen? - Magnifik.
Vet du, du är ett kräk.
För det bästa knull du kommer att få är precis här i denna lägenheten.
Ställ dig upp.
Han är fylld av mysterier.
Ge mig tvålen.
Lyssna, din dumsnut.
Alla mysterier som du någonsin kommer att få känna är precis här.
Han är som alla men... samtidigt är han annorlunda.
Du menar, som alla andra.
Ja, men... även han skrämmer mig.
Även han skrämmer mig.
Vad är han, din lokale hallick?
Det skulle han kunna vara. Han ser så ut.
Vet du varför jag är kär i honom?
Jag kan inte bärga mig.
För att han vet. Han vet hur han ska göra för att få mig att bli kär i honom.
Du vill att den här mannen du älskar ska skydda och ta hand om dig.
Jaa.
Du vill att den här gyllene, skinande, kraftfyllda krigaren
ska bygga ett fort som du kan gömma dig i.
Så att du inte någonsin... behöver...
Du inte någonsin behöver vara rädd.
Du inte behöver känna dig ensam eller tom.
- Det är vad du vill, inte sant? - Ja.
- Tja, du hittar det aldrig. - Men jag hittade den här mannen.
Sedan varar det inte länge förrän han vill att du bygger ett fort åt honom
av dina tuttar och din fitta och ditt hår
och ditt leende och det sättet du luktar.
Och... och någonstans där han kan känna sig tillräckligt bekväm och säker
så att han kan dyrka framför altaret av hans egen kuk.
- Men jag hitta' den här mannen! - Nej, du är ensam.
Du är alldeles ensam.
Du kommer inte att frigöra dig från den där känslan av att vara ensam
förrän du ser döden rakt i ansiktet.
Jag menar, det låter som skitsnack,
nå't romantiskt skräp,
tills du går rakt upp in i dödens arsle.
Rakt upp i hans arsle... tills du hittar livmodern av rädsla.
Och sedan,... kanske...
Kanske då, kommer du att kunna hitta honom.
Men jag hitta denne man.
Han är du! Du är den mannen!
Hämta saxen åt mig.
- Va? - Hämta nagelsaxen åt mig.
Nej. Jag vill att du klipper
naglarna på din högra hand, de här två.
Så där ja.
Jag vill att du sätter fingrarna upp i arslet på mig.
Va?
Sätt dina fingrar i mitt arlse, är du döv?
Kom igen.
Jag ska skaffa en gris
och jag... jag ska få grisen att knulla dig.
Jag vill att grisen ska kräkas i ditt ansikte
och jag vill att du ska svälja spyorna.
Tänker du göra det för mig?
Ja.
Ja!
Jag vill att grisen dör när...
när du knullar honom.
Sedan kommer du att vara tvungen att gå bakom honom.
Jag vill att du känner lukten av de döende fjärtarna från grisen.
Gör du allt det för mig?
Ja, och mer än det!
Och värre!
Och värre än innan.
Du ser löjlig ut i det där sminket.
Som karikatyren av en hora.
Ett litet stänk av morsan i natten.
Låtsas-Ophelia drunknad i badkaret.
Jag önskar att du kunde se dig själv. Du hade skrattat gott.
Du är din mammas mästerverk.
Jösses!
Det är för många jävla blommor på det här stället. Jag kan inte andas.
Vet du ovanpå skåpet?
Pappkartongen, jag hittade alla dina...
Jag hittade alla dina godsaker.
Pennor, nyckelkedjor,
utländska pengar, ribbade kondomer, hela baletten.
Till och med en prästs krage.
Jag visste inte att du samlade alla de där smågrejorna som efterlämnats.
Även om maken lever...
i 200 jävla år,
kommer han aldrig att kunna upptäcka hans frus verkliga natur.
Jag menar, jag...
Jag kanske kan förstå universum,
men...
jag kommer aldrig att förstå sanningen om dig. Aldrig.
Jag menar, vem i helvete var du?
Kommer du ihåg den där dagen,
den första dagen jag var där?
Jag visste att jag inte kunde förföra dig om jag inte sa...
Vad sa jag?
Ja, just det.
''Kan jag få notan, tack? Jag måste gå.''
Minns du?
Igår kväll...
drog jag ner ljuset för din mor.
Och hela kåken blev som galen.
Alla dina... gäster...
som du brukade kalla dem...
Tja, jag antar att det inkluderar mig, eller hur?
Det inkluderar mig, gör det inte?
I fem år, var jag mer en gäst på det här jävla härbärget än en make.
Med privilegier, så klart.
Och sedan, för att hjälpa mig att förstå dig,
lät du mig ärva Marcel.
Makens dubbelgångare, vars rum var en dublett av vårt.
Och vet du vad?
Jag hade inte ens mod nog att fråga honom.
Hade inte mod att fråga honom om de nummer du och jag gjorde
var samma nummer som du gjorde med honom.
Vårt äktenskap var inget mer än en rävlya för dig.
Och allt det tog för dig att ta dig ur var en 35-cents rakkniv
och ett kar fyllt med vatten.
Din billiga, satans, förbannade, gudsförjätna hora.
Jag hoppas du ruttnar i helvetet.
Du är värre än det smutsigaste gatusvin någon kan hitta, och vet du varför?
Vet du varför? För att du ljög.
Du ljög för mig och jag litade på dig. Du ljög.
Du visste att du ljög!
Kom igen, säg att du inte ljög.
Har du inte någonting att säga om det här?
Du kan väl komma på någonting, kan du inte?
Kom igen, säg någonting! Le, din fitta!
Kom igen, säg... säg något sött åt mig.
Le mot mig och säg att jag bara missförstod.
Kom igen, tala om för mig.
Din gris-knullare!
Din, satans förbannade, gris-knullande lögnare!
Rosa...
Jag är ledsen...
Jag kan bara inte...
Jag står inte ut med det...
att se de där satans grejorna på ditt ansikte.
Du hade aldrig smink på dig.
Det här jävla skitet. Jag ska ta det från munnen på dig.
Det här läppstiftet...
Rosa... Åh, Gud!
Jag är ledsen.
Jag vet inte varför du gjorde det.
Jag hade gjort det med, om jag visste hur.
Jag visste bara inte hur.
Jag måste... jag måste hitta en väg.
Finns det någon här?
Vad?
Det var ett oljud där inne!
Vad?
Ja, ja, jag...
Jag kommer.
Jag måste gå.
Jag måste gå, hjärtat, sötnos. Någon ropar på mig.
Jaha? Är det någon där?
Ja. Jag kommer.
Här är han. Skynda er!
Vakna!
- Öppna! Öppna! - Hon är fyra på morgonen.
Jag behöver ett rum för fyra för ett tag.
En halvtimma? Ja, det duger.
Ja, en halvtimma.
- Vi har fullt. - Det är inte sant.
När ni har fullt, sätter ni en skylt utanför.
Jag känner till hotellet.
Jag är trött på att gräla ute på gatan.
Ring ägaren.
Vad väntar du på? Ägaren ställde inte till något bråk.
Rosa och jag är gamla vänner.
Öppna.
Bråka inte annars talar jag om det för din chef.
Kom in, allting är ordnat...
Du vann. Han har stuckit.
Jag är hemskt ledsen.
Skynda dig! Han kan inte vara långt borta.
Få honom att komma tillbaka. Säg åt honom att han inte bara kan gå.
Åh,... snälla, berätta inte för henne att du hittade mig.
Jag känner inte för det längre. Såg du hennes ansikte?
En gång, tillfredställde min fru mig.
Men nu har hon en hudsjukdom. Det är som ormskinn.
- Sätt dig själv i mina skor. - Kom. Följ med mig.
Men... släpp mig!
Du är galen!
Släpp mig! Släpp!
Dra för helvete härifrån!
Bögjävel!
Nej!
Försök att komma ihåg! Mannen från fjärde våningen.
Han flyttade in för några dagar sedan.
Jag har ju sagt till dig, jag känner ingen.
De kommer och går. Mannen på fjärde, kvinnan på första.
Vad vet jag?
Vart tog de möblerna? Det är tomt.
Vart skickar du hans post? Ge mig hans adress.
Jag har inte den.
Jag känner inte de här människorna.
- Inte ens hans namn? - Ingenting!
Jag har hittat en lägenhet åt oss.
1, rue Jules Verne.
Ja. I Passy.
Kom fort! Du kommer nu?
Vet du var det är?
Jag väntar på dig. Kom över.
Kom in, det är öppet.
Gillar du vår lägenhet?
Den är väldigt ljus.
Det finns ett litet rum, med. Det är för litet för en dubbelsäng.
Det hade varit fint åt ett barn.
Fidel. Det är ett fint namn på en pojke.
Fidel, som i Castro.
Men jag skulle vilja ha en flicka, med.
Rosa. Som i Rosa Luxemburg.
Mindre berömt, men jag gillar det.
Vet du...
Jag ville filma dig var enda dag.
På morgonen, när du vaknar,
på kvällen, när du sover.
När du först ler,
och jag filmade inget av det.
Här.
ldag är det sista dagen vi filmar.
Filmen är klar.
Jag tycker inte om saker som blir klara, saker som slutar.
Man måste börja någonting annat med en gång.
Den här lägenheten är enorm!
- Var är du? - Jag är här!
- Den är för stor! Vi går vilse! - Sluta! Lägg av!
- Hur hittade du den här lägenheten? - Av en tillfällighet.
- Vi ändrar allting! - Allting!
Vi ändrar tillfällighet till öde.
Kom igen, Jeanne. Lyft!
Flyg iväg, du är i himlen!
Du stiger, du är i himlen!
Kom ner, gör en störtdykning, kom ner!
Gör tre vändor, kom ner.
Jeanne, vad är det som händer? Det är en luftgrop.
Vad är det som händer?
Turbulensens zoner är förbi.
Vi kan inte leka som barn längre, Jeanne.
- Vi är vuxna. - Vuxna? Det är hemskt!
Ja. Det är hemskt.
Vad gör vuxna för något?
Jag vet inte.
Vi kommer att vara tvungna att hitta på gesterna och orden.
Till exempel, vuxna...
Men en sak vet jag.
Vuxna är lugna, seriösa,
logiska, avmätta, sansade.
Ja.
- Och... de tar itu med problem. - Ja, ja. Ja, ja.
Ser du, Jeanne, denna lägenheten kommer inte att funka för oss.
Denna lägenheten, den kommer inte att funka för oss, Jeanne.
- Vart är det du går? - För att leta efter en lägenhet.
Vad då för sorts lägenhet?
En lägenhet vi kan bo i.
Vi kan bo här.
Det är schabbigt. Det luktar. Det får mig att må illa.
- Följer du med mig? - Nej, nej.
Jag måste stänga fönsterna och lämna tillbaka nyckeln. Det är mycket att göra.
Okej.
- Hej. - Hej.
Det är jag igen.
Det är slut. Det är slut.
Det är slut, sedan börjar det igen.
Vad börjar igen? Jag förstår ingenting längre.
Det finns ingenting att förstå. Vi lämnade lägenheten.
Nu börjar vi igen med kärlek och resten av det.
- Resten? - Ja, hör på mig.
Jag är 45.
Jag är änkeman. Jag har ett litet hotell, ett rätt risigt ställe.
Men det är inte helt och hållet ett härbärge.
Och... jag brukade leva på min lycka, och jag gifte mig.
Min fru begick självmord.
Men du vet, vad fan.
Jag är... inget pris.
Jag fick ett spik i mig när jag var i Kuba 1948
och nu har jag en prostata som en Idaho-potatis.
Men jag är fortfarande ett bra sprängis, även om jag inte kan få några barn.
Nu ska vi se.
Jag har inga stamhak. Jag har inga vänner.
Jag antar att om jag inte hade träffat dig,
hade jag förmodligen nöjt mig med en hård stol och en hemorrojd.
I vilket fall som helst, för att göra en långtråkig historia ännu tråkigare.
Jag kommer från en tid när en kille som jag kunde titta in på ett hak som det här
och plocka up en ung brud som du... och kalla henne en bimbo.
Jag är väldigt ledsen för att jag tränger mig på såhär
men jag var så slagen av din skönhet
att jag trodde att jag kunde erbjuda dig ett glas champagne.
Är den här platsen upptagen?
- Nej. - Kunde jag?
Om du vill.
Kyparen!
Du vet, tangon är en rit.
Förstår du ''rit''?
Och du måste titta på dansarnas ben.
Åh, nej!
Du drack inte din champagne för att den var varm.
Och sedan beställde jag en Scotch åt dig och du har inte druckit din Scotch.
Kom igen. Bara en smutt för Pappa.
Och, om du älskade mig, hade du druckit alltihop.
Okej, jag älskar dig.
Bravo!
Berätta för mig om din fru.
Låt oss prata om oss.
Okej.
Men det här stället är så ynkligt.
Ja, men jag är här, eller hur?
Hotell hovmästare.
Det var ganska elakt.
I vilket fall som helt, knäppis, jag älskar dig.
Och jag vill leva med dig.
På ditt härbärge?
På mitt härbärge. Vad i helvete betyder det?
Vad i helvete gör det för skillnad
om jag har ett härbärge eller ett hotell eller ett slott?
Jag älskar dig. Vad fan spelar det för roll?!
Juryn har valt
de följande tio bästa paren:
Nr.3!
7!
8,... 9,
11,... 12,
13,... 14,
15... och 19!
Och nu, mina damer och herrar, lycka till i den sista tangon!
Ge mig lite mer whisky.
Åh, jag trodde inte att du drack.
Men jag är törstig nu och jag vill ha lite mer dricka.
Då så. Jag tror att det är en bra idé.
Vänta en minut.
För att du är verkligen vacker. Vänta en minut.
Jag är ledsen.
Jag är hemskt ledsen. Jag menade inte att spilla min drink.
Vi skålar
till vårt liv på hotellet.
Nej! Skit i allt det! Kom igen.
Hörru.
Vi skålar till vårt liv på landet.
Du är en naturälskare? Det har du inte talat om för mig.
Åh, för jö... jag är en naturkille.
Kan du inte se mig med korna och hönsskiten över hela mig?
Åh, joo.
- Till kornas hus. - Kor.
Jag kan bli din ko, med.
Och hörru...
jag får mjölka dig två gånger om dagen.
- Vad säger du om det? - Jag hatar landet.
- Du hatar landet? - Jag hatar det!
Jag föredrar att gå till hotellet.
- Kom igen, vi går... - Nej. Vi dansar.
Kom igen. Vill du inte dansa?
Vi kan börja om igen.
Nu får det vara nog! Vad gör ni?
Du måste ge dig iväg, sir.
Madame! Detta är kärlek.
Gå till cirkusen om du vill se kärlek!
Sätt fart! Ut härifrån!
Du måste ge dig iväg.
Kyss mig, hjärtat!
Far väl, du söta persikoblomma.
Jag skulle kunna dansa för evigt. Åh, min hemorrojd!
Min skönhet, sitt inför mig.
Låt mig studera dig och alltid minnas dig så här.
Kypare! Champagne!
Om musik är kärlekens föda, spela vidare.
Vad är det för fel på dig?
Det är slut.
Vad är det för fel på dig?
- Det är slut! - Vad är slut?
Vi kommer aldrig att träffa varandra igen. Aldrig!
Det var det löjligaste.
- Det var det löjligaste! - Det är inget skämt.
- Åh, din skitiga råtta! - Det är slut.
Hörru, när någonting är slut, börjar det igen.
Jag ska gifta mig!
Jag åker bort.
Det är slut.
Åh, Jösses.
Hörru, det där är inte en tunnelbanerem det är min kuk!
Det är slut!
Jösses!
Vänta en minut!
Din dumma bimbo!
Satan! Vänta en minut. För helvete!
Hörru, hjärtat! Kom hit!
Kom hit!
Jag ska nog få dig!
Bimbo!
Stopp! Stopp!
Vänta ett tag!
Det är över.
Hörru, lugna dig!
Sluta! Det är slut mellan oss.
Försvinn! Försvinn! Försvinn!
Försvinn!
Jag kan inte vinna.
Ge mig en chans!
Jag ringer polisen!
Jag känner lukten av hönshuset.
Jaha, satan, låt inte mig stå ivägen.
Efter dig, mademoiselle!
Hej då, syrran. Dessutom, är du en skrabbig brud.
Jag bryr mig inte ett skit om jag aldrig får se dig igen.
Satan.
Det är slut!
Åh, snutjävlar.
Det är slut!
Hörru, jag vill snacka med dig.
Hjälp!
Hjälp! Hjälp!
Snälla, hjälp!
Hjälp! Hjälp!
Åh, nej!
Hjälp! Hjälp mig!
Hjälp!
Det här håller på att bli riktigt löjligt.
Det är titelsekvensen, sötnos.
Vi går hela vägen.
Det är lite gammalt,
men fullt av minnen?
Vad tycks om din hjälte?
Lättstekt eller stekt bara på ena sidan?
Du sprang igenom Afrika och Asien
och lndonesien.
Och nu har jag hittat dig.
Och jag älskar dig.
Jag vill veta vad du heter.
Jeanne.
Våra barn.
Våra barn...
kommer att minnas.
Jag vet inte vem han är.
Han följde mig på gatan.
Han försökte våldta mig. Han är en galning.
Jag vet inte vad han heter.
Jag vet inte hans namn.
Jag vet inte vem han är.
Han försökte våldta mig.
Jag vet inte.
Jag känner inte honom.
Jag vet inte vem han är.
Han är en galning.
Jag vet inte vad han heter.